I den buddhistiske kanon står der:
"Flaget er stille" Der er ingen vind."
"Det er menneskets hjerte, der skaber uro."
ASHES OF TIME
Det år var der solformørkelse, og landet var plaget af tørke.
Tørke betyder problemer. Og problemer tjener man penge på.
Jeg er fra Det Hvide Kamelbjerg. Mit navn er Ouyang Feng.
Mit speciale er at løse problemer.
Du ser ud til at være omkring fyrre år.
I løbet af de fyrre år -
- må du have mødt nogen, du ønsker, du aldrig havde mødt.
Måske sårede personen dig. Og måske havde du lyst -
- til at dræbe personen.
Men du havde ikke modet.
Eller også var du ligeglad.
At dræbe nogen er ikke svært.
Jeg har en ven, som kan noget kampsport.
På det sidste har han været lidt uheldig.
For et beskedent beløb hjælper han dig af med personen.
Overvej det.
Det er faktisk svært at dræbe nogen.
Men man risikerer alt for at overleve.
Da jeg forlod Det Hvide Kamelbjerg -
- tog jeg til denne ørken for at begynde et nyt liv.
FORÅRET VÅGNER
Det er forår, og insekterne er vågnet.
Hvert år ved denne tid får jeg besøg af en ven.
Hans navn er Huang Yaoshi. Han er en mærkelig mand.
Han kommer altid fra øst.
Sådan har det været i mange år.
Men denne gang havde han en gave med.
En, jeg traf for nylig -
- gav mig denne flaske vin.
Hun sagde, at det var en magisk vin.
Hvis man drikker et glas, glemmer man sin fortid.
Jeg troede ikke på hende.
Hvorfor skulle der findes sådan en vin?
Hun svarede:
"Roden til menneskets problemer er hukommelsen."
Uden en fortid ville hver dag være en ny begyndelse.
Ville det ikke være skønt?
Flasken er til dig.
Men du har vel ikke noget imod at dele den med mig?
Jeg tror ikke på sådan noget sludder.
Så jeg drak ikke noget af den.
Det så dog ud til at virke.
Den nat begyndte Huang at miste sin hukommelse.
Husker du, hvordan vi mødtes?
Nej, det gør jeg ikke.
- Husker du, hvordan du kom hertil? - Nej, det gør jeg ikke.
Hvorfor stirrer du på fugleburet?
Fordi det virker bekendt.
Den nat blev han meget beruset, og ved daggry red han af sted.
Jeg ved ikke, hvad der trykkede ham. Det var noget med en kvinde.
En måned senere dukkede Huang Yaoshi op i syden.
I hans bedste vens hjemby.
Han var engang til vennens bryllup og var sammen med brudeparret.
Men en dag forlod hans ven pludseligt byen.
Huang tog også af sted og kom aldrig tilbage.
- Må jeg byde på et glas? - Kun vand til mig, tak.
Kender vi ikke hinanden?
Mere end det... Du var engang min bedste ven.
Det er du ikke mere.
Hvorfor er du kommet?
En, jeg traf for nylig, gav mig denne flaske vin.
Drikker man et glas, glemmer man sin fortid.
Jeg drak et glas, og det virkede.
Vil du ikke have et glas?
Ved du, hvad forskellen er mellem vand og vin?
Vin varmer sjælen, mens vand giver kuldegysninger.
- Ses vi her igen? - Nej.
Jeg sværgede en gang, at jeg ville dræbe ham, hvis vi mødtes igen.
Men sådan gik det ikke.
Da vi mødtes, kunne jeg ikke længere se.
Er du en mand eller end kvinde?
Jeg er prinsessen af den store Murong-klan.
Hvor vover du at fornærme mig?
Ved du ikke, at jeg vil dræbe dig?
Du er beruset.
Engang var Huang Yaoshi vild og fri.
Folk faldt for ham og blev ofte såret.
Den nat blev Huang næsten dræbt.
Hvert år går forretningen dårligt I nogle måneder.
Sidste år var det om foråret. På en måned havde jeg kun én kunde.
Du skal dræbe en mand for mig. Han hedder Huang Yaoshi.
Han er en af de bedste krigere, så det bliver ikke let.
Penge er ikke et problem, bare du dræber ham.
Jeg har kun én betingelse. Jeg bestemmer, hvordan han skal dø.
- Han fortjener en smertefuld død. - Hvorfor det?
Han forlod min søster på grund af en anden kvinde.
Han kaldte sig Murong Yang... Murong-klanens eneste søn.
Han havde mødt Huang Yaoshi uden for byen Gusu.
Det var på den første forårsdag.
Almanakken lød: "Østenvinden varmer."
Det var en dag med nye muligheder.
Samme aften havde Huang lavet sjov med ham.
Hvis du har en søster, vil jeg gifte mig med hende.
Jeg vil sørge for, at du holder dit løfte.
Men jeg advarer dig. Hvis du bryder dit løfte -
- vil jeg dræbe dig.
De aftalte, hvornår han skulle møde søsteren.
Men Huang kom aldrig.
Har min bror besøgt dig?
Hvem er din bror?
Hans navn er Murong Yang.
- Navnet lyder bekendt. - Bad han dig dræbe nogen?
- Det har jeg glemt. - Hvis du dræber den person...
...vil jeg dræbe dig.
Din bror er gavmild. Jeg har ikke råd til at sige nej.
Rige mænd som ham er sjældne i disse tider.
Hvis du lader være, betaler jeg dig dobbelt så meget.
Men jeg har en betingelse.
Du skal dræbe en. Min bror Murong Yang!
I to har et underligt forhold.
- Hader du din bror så meget? - Ja.
Han vil ikke have, jeg er med Huang. Han tror, jeg tilhører ham.
Derfor skal han dø.
- Har min søster besøgt dig? - Ja.
Hvis du begynder at begære hende, slår jeg dig ihjel.
Sikken betænksom bror du er.
Jeg har ikke anden familie, så jeg må beskytte hende.
- Hvad ville hun dig? - Hun bad mig dræbe nogen.
En mand ved navn Murong Yang.
- Huang står bag det hele. - Hun gør det alligevel.
- Hun vil være fri for dig. - Jeg lader hende aldrig forlade mig.
Jeg vil hellere dø.
Så du traf min bror i dag?
Fortalte han dig det.
Hvorfor dræbte du ham ikke?
Hvem betaler mig, hvis jeg gør det?
Det er let at dræbe din bror. Han har en svaghed.
Ved du, hvad det er?
Det er dig.
Jeg fortalte, at du ville dræbe ham for at se hans reaktion.
Han holdt dig væk fra Huang for at have dig for sig selv.
Spørgsmålet er bare, hvor meget han vil have dig.
Han vil have, at vi skal være sammen for evigt.
- Så vil han virkelig have dig. - Ja, men jeg vil ikke have ham.
- Jeg har kun følelser for Huang. - Han må være fortvivlet.
Hvad så? Jeg holder ikke min sorg ud.
Hvorfor er det kun mig, som skal lide?
Nu mærker han, hvordan det er at blive afvist af den, man elsker.
Du er en grusom kvinde. Tænk, hvis han dræber sig selv.
Det har han ret til.
Hvorfor spørger du mig om alt dette?
Din bror spurgte mig om noget, som jeg først nu kan svare på.
Den mest smertefulde død er, at den, han elsker, dræbes først.
Men det kan jeg ikke.
Hvem skal betale, hvis jeg dræber dig?
Har jeg ret?
Nogen forsøger at dræbe mig.
Hvorfor det?
De siger, at jeg er den kvinde, som Huang Yaoshi elsker mest.
Min kære, lad dem ikke dræbe mig!
Den aften nægtede hun at tage af sted.
Så jeg gav hende lidt vin at hygge sig med.
Efter et par glas faldt hun i søvn.
- Hvor gemmer du min søster? - Hvorfor tror du, jeg gør det?
Jeg ved, at hun besøgte dig, før hun forsvandt.
Hun dukkede op en aften og fortalte, at hendes liv var i fare.
Hun tog af sted bagefter. Er hun ikke kommet hjem?
Min søster har aldrig fornærmet nogen.
Hvorfor skulle nogen ville dræbe hende?
Fordi hun er den kvinde, som Huang Yaoshi elsker mest.
Sludder! Hvis Huang elskede hende, hvorfor ville han så forlade hende?
Nogen indser ikke, hvem de elsker, før de har forladt personen.
- Måske er Huang sådan. - Det er han ikke!
Hvorfor er du sikker på det?
Fordi han er forelsket i en anden kvinde.
Mennesker forsøger altid at skjule deres smerte.
Murong Yin og Murong Yang -
- var to sider af den samme person.
Bag disse to identiteter skjulte en såret sjæl sig.
- Du er beruset, hr. Murong. - Hr.?
Du tager fejl. Jeg er ikke hr. Murong.
Jeg er prinsessen af den store Murong-klan.
Mit navn er Murong Yin.
- Hvem er du? - Kan du ikke huske mig?
Du lovede at gifte dig med mig, så selvfølgelig husker jeg dig.
- Gjorde jeg? - Du var i Gusu den dag.
Vi drak sammen i blomsterlunden.
Du var beruset og rørte ved mit ansigt.
Du sagde, at hvis jeg havde en søster, ville du gifte dig med hende.
Du vidste, at jeg var en kvinde. Hvorfor ville du ellers sige sådan?
En beruset mands ord kan aldrig tages alvorligt.
De ord fik mig til at vente på dig lige siden den dag.
Jeg bad dig tage med mig, men du ville ikke.
Du sagde, der ikke var plads til to personer i dit hjerte.
Du må have elsket Murong Yin.
Så hvordan kunne du blive forelsket i en anden kvinde?
Vidste du, at jeg red væk for at finde hende?
Da jeg hørte rygtet om, hvem du elskede -
- tog jeg af sted for at dræbe hende. Men jeg kunne ikke gennemføre det.
Det ville bare bevise, at rygtet var sandt.
Jeg har spurgt mig selv mange gange -
- om jeg er den kvinde, som du elsker mest.
Men nu vil jeg ikke længere vide svaret.
Hvis jeg nogen sinde spørger dig, så vær sød at lyve for mig.
Uanset hvor ondt det gør, så sig, at du elsker mig mest.
Den nat gik langsomt -
- da det var, som om jeg talte med to personer samtidig.
Jeg kunne ikke mere skelne mellem Murong Yin og Murong Yang.
Murong Yin?
Murong Yang?
Sig mig... Hvem elsker du mest?
Ingen andre end dig.
Engang spurgte en kvinde mig om det samme. Jeg svarede ikke.
Ligesom Huang indså jeg, at de ord ikke er svære at sige.
Da jeg sov den nat, var det, som om nogen rørte ved mig.
Jeg vidste, at jeg ikke var manden, som hun ville røre.
Men ligesom hun lod, som om jeg var en anden mand -
- drømte jeg om en anden kvinde.
Hendes hænder var så bløde... ligesom min brors kones hænder.
Efter den nat blev hverken Murong Yin eller Murong Yang set igen.
Flere år efter spredtes et rygte om en kriger med en mystisk fortid.
Man sagde, at hun øvede sig mod sit eget spejlbillede -
- fordi hun ikke kunne finde en værdigere modstander.
SOMMEREN STIGER
- Hvad vil du? - Hævne min lillebror.
Hvad er der sket med ham?
En krigerbande kom forbi forleden.
Min bror fornærmede en af dem -
- så de dræbte ham.
Er det ikke en sag for den lokale lægdommer?
De tilhører en milits, så lægdommeren tør ikke gøre noget.
Hvor meget kan du betale?
Vi er en fattig familie. Det eneste, jeg har, er disse æg...
...og dette muldyr.
Min mor gav mig muldyret som medgift, inden hun døde.
Hvis du vil hævne din bror -
- har du brug for penge.
Ingen går imod krigerne for et muldyr.
Hævn har sin pris.
Hvis ikke du havde været så smuk, havde jeg bedt dig om at gå.
Tro nu ikke, at jeg antyder noget.
Men du burde vide -
- at du er meget mere værd end et muldyr.
Sådan en kvinde er jeg ikke.
Hvis det er penge, du vil have, så venter jeg her -
- indtil en anden kommer for at hjælpe mig.
Jeg ved ikke, om hun bare var naiv, eller om hun ikke havde mere.
Set herfra lignede hun en, jeg kendte.
De følgende nætter havde jeg en tilbagevendende drøm.
Jeg drømte om ferskenblomsterne I min hjemby.
Det fik mig til at indse, jeg ikke havde været hjemme i mange år.
- Er der noget galt med dine øjne? - Ja, lige siden jeg var ung...
...sagde lægen, at jeg blev blind, når jeg var 30.
- Hvor gammel er du nu? - Næsten 30.
Hvorfor er du kommet?
Hvert år er det så smukt med ferskenblomster i min hjemby.
Jeg vil se det en gang til, inden jeg bliver helt blind.
Jeg har næsten ingen penge.
Det siges, at du løser folks problemer. Kan du hjælpe mig?
En af mine venner dræbte nogle banditter for et par måneder siden.
Deres bande vil snart hævne dem, men min ven er væk.
Landsbyboerne samler penge ind til en kriger, som kan beskytte dem.
Findes der ikke en lokal kriger, som skulle være meget hurtig?
- Hvorfor det? - Jeg vil vide, hvor hurtig han er.
- Jeg burde ikke være kommet. - Det er for sent nu.
- Vi lader det ligge. - Nej.
Du må bøde... med dit liv!
Jeg burde ikke være kommet. Du er ikke en værdig modstander.
Jeg ville lade det ligge, men du ville hellere se blod.
Kan De hjælpe mig, hr.?
Han var en subsistensløs kriger, men han levede et disciplineret liv.
Han kom hver dag for at spise og drikke.
Han tog af sted igen, inden solen gik ned.
Hvorfor stirrer du på den pige?
Hun minder mig om nogen.
Din kone?
Hvorfor rejser du ikke hjem, hvis du savner hende så meget?
Fordi hun er forelsket i min bedste ven.
Hvornår kommer de banditter?
Formentlig i løbet af et par dage.
Jo før jo bedre.
Jeg vil ikke gå glip af min hjembys ferskenblomster.
Blomster blomstrer i sæsonen.
Banditter er ikke lige så forudsigelige.
Han ventede uden for byen hver dag. Han ventede til langt ud på natten.
Han tændte en lygte, når solen gik ned.
Men jeg vidste, at han ikke kunne se i mørket.
Kan du ikke lide mig?
Rejser du hjem?
Ja.
- Er du gift? - Hvorfor?
- Så du elsker din kone rigtig meget? - Det kan man godt sige.
Hvorfor forlod du hende så?
Må jeg få noget mere at drikke?
Du ser ud til at være i stemning til at drikke.
I morgen er det måske for sent.
Jeg gætter på, at banditterne er her, inden solen går ned i morgen.
- Jeg kan give dig en ny lygte. - Det behøves ikke.
Kan du ikke længere se?
Jo, i stærkt solskin. Så lad os håbe på sol i morgen.
Hvis jeg ikke vender tilbage -
- vil jeg bede dig aflevere en besked.
Han hedder Huang Yaoshi.
Fortæl ham, at en kvinde venter på ham i min hjemby.
Jeg ved ikke, hvorfor jeg gjorde det. Jeg kunne ikke styre mig.
Da jeg gik derfra, kunne jeg mærke hendes tårer tørre på min kind.
Jeg tænkte på, om min kvinde ville græde for min skyld.
Det siges, at et hurtigt hug med sværdet -
- får det sprøjtende blod til at sukke som vinden.
Jeg havde ikke troet, at jeg først skulle høre det fra mit eget blod.
EFTERÅRET VENDER
Dette er Hong Qi.
Han er hurtig med sin sabel, men han kan ikke lide at have sko på.
Selv om jeg tjente penge på ham, gjorde han mig nervøs.
En spåkone advarede mig engang -
- om at undgå tallet "syv" og alle, der hedder "Qi".
Da jeg mødte ham, var han lige ankommet.
- Ved du, hvorfor jeg bød dig på mad? - Nej.
Jeg ved, at du er sulten.
Jeg har holdt øje med dig.
Du har siddet ved muren hele dagen, for svag til at gå.
Jeg vidste, at du ikke var syg, for jeg har set mange mænd som dig.
Du kan håndtere et sværd og tror derfor, at du er uovervindelig.
Men dette er hårdt arbejde.
At være kriger holder dig fra et almindeligt arbejde.
Landbrug er spild af tid. Røveri er uhæderligt.
Gadeteater er en vits. Hvordan tjener du til dit levebrød?
Selv de bedste krigere skal spise.
Jeg har et perfekt job til dig.
Pengene er gode, og det er ærefuldt. Hvad siger du til det?
Tænk over det, men ikke for længe. Du bliver snart sulten igen.
Kort efter at Hong Qi kom, vendte banditterne tilbage.
Inden jeg tog ham med til byen, købte jeg et par sko til ham.
Der er stor forskel på en barfodet kriger og en med sko på.
Så du synes, at et halvt pund sølv er for meget?
Man kan altid finde en billigere. Der har du nogle barfodede mænd.
Giv dem lidt penge, så tager de sikkert imod tilbuddet.
Men kan man stole på en kriger, som ikke har råd til sko?
Tænk, hvis han bliver besejret og afslører, at du hyrede ham?
Hvad sker der så?
Jeg påstår ikke, at min ven er den bedste -
- men hvis din families liv står på spil -
- burde du så ikke hyre en, der gik med sko?
For at forberede ham viste jeg noget for Hong Qi.
Hvorfor viser jeg dig et lig? Fordi han ikke kan tale.
Han troede, at han kunne besejre banditterne på egen hånd.
Han tog fejl.
Kan du se den dødbringende flænge?
Til forskel fra de andre flænger -
- går den fra højre mod venstre.
Den, der slog det dræbende slag, behøvede kun at slå én gang.
Når du slås mod banditterne -
- så hold øje med den venstrehåndede kriger.
Vis mig ikke frem, hvis jeg dør.
Jeg vil ikke være et talende lig.
Sjette måned. Det var solrigt og blæsende.
Almanakken lød: "Dommens stjerne falder."
"Der vil flyde blod. Rejs ikke langt."
"Læs de hellige skrifter for at undgå katastrofen."
De, som ikke tæller deres penge, vil snart miste dem.
Men Hong Qi talte hver en mønt.
Sådan en person bliver aldrig længe.
Efterårets første dag. Solskin.
Almanakken lød: "Vinden køler. Gunstigt for besøgende venner."
Hong Qi? Han er væk.
Jeg tvivler på, at han vender tilbage, så søg andre steder.
Hørte du, hvad jeg sagde?
At narre en kvinde er sværere, end man tror.
Hun må have set udtryksløs ud, men hun forstod godt sin mand.
For Hong Qi ville aldrig efterlade sin kamel.
Du skulle jo vente der hjemme. Hvorfor følger du efter mig?
Gå hjem! Gå!
- Nej! - Gå nu!
- Nej! - Gå!
Gå hjem!
- Hun har ventet derude i flere dage. - Hvad gør jeg? Hun lytter ikke.
Hvordan kan jeg være en kriger, hvis jeg har min kone på slæb?
Hvem siger, at du ikke kan? Intet er umuligt.
Jeg var engang ligesom dig.
Jeg var besat af at søge ære, så jeg forlod min kone.
Da jeg kom hjem, viste det sig -
- at hun havde giftet sig med min bror.
Det er meningsløst at komme hver dag.
Jeg kan ikke hjælpe dig, hvis du ikke har nogle penge. Gå hjem!
- Jeg beder dig. - Det hjælper ikke at bede.
Jeg er bare en mellemmand. Kun du kan hjælpe dig selv.
Alle har brug for noget at leve for.
Nogen synes, at det var spild af tid, men det var vigtigt for hende.
Syvende måned. Regn.
Almanakken: "Regn bringer uheld. Ambitlonens stjerne hersker."
"Undgå at forlade hjemmet. Ondskaben lurer mod nord."
Hvis jeg havde været de banditter, havde jeg også nægtet at dø.
Alle de liv blev tabt på grund af et æg.
Var det værd at miste en finger for et æg?
Nej.
Men det fik mig til at føle mig levende.
Jeg var mig selv igen.
Det burde være gået meget bedre -
- men jeg har mistet min hurtighed.
Jeg var hurtig, fordi jeg aldrig tøvede.
Føltes det rigtigt, gjorde jeg det. Det var aldrig for pengenes skyld.
Jeg troede, at jeg altid ville tænke sådan.
Så bad pigen mig om hjælp -
- og jeg vidste, at jeg havde forandret mig.
Jeg afviste at hjælpe hende -
- fordi jeg vidste, at du ville have gjort det.
Jeg hadede mig selv for det.
Jeg troede fejlagtigt, at jeg var dig.
Jeg havde mistet mit sande jeg.
Jeg ville ikke være ligesom dig.
Jeg vidste, at du aldrig ville sætte dit liv på spil for et æg.
Det er forskellen mellem os.
Kære, hjælp Hong Qi.
Han er hårdt såret.
- Kære, hent en læge. - En læge? Det koster penge.
Ærgerligt at jeg ikke har nogen æg. Så kunne du låne et par stykker.
Du er jo så god til at manipulere folk med æg.
Jeg har ikke tænkt mig at hjælpe ham. Han lyttede jo ikke til mig.
Det er dit ansvar. Red ham selv.
Du kom kun til mig, fordi du er desperat.
Jeg har ventet på dette øjeblik.
Du sagde engang til mig, at du aldrig ville sælge dig selv.
Lad os nu se, om du kan holde dit ord.
- Hvad tænker du på? - Ingenting.
Gør ikke noget dumt for min skyld.
Hvis jeg dør...
...dør jeg som en lykkelig mand.
Jeg hjalp dig for et æg.
Jeg har allerede spist det.
Du skylder mig ikke noget.
Husk nu ikke at gøre noget dumt.
Siden den dag så jeg hende aldrig igen.
Jeg tror ikke, jeg kan bruge min sabel mere.
Du behøver ikke bruge en sabel. Selv et blik kan dræbe.
En mistet finger kan hjælpe dit omdømme.
Og du kan forhøje din pris.
Hvad er der? Har du hjemve? Hvorfor rejser du så ikke hjem?
- Hvad mon der findes bag ørknen? - Endnu en ørken.
Alle spørger om det.
De ser et bjerg og tænker på, hvad der ligger bag ved det.
Det er det samme på den anden side.
Ser man tilbage, kan intet måle sig med éns hjem.
Men han lyttede ikke. Han ville se det med sine egne øjne.
- Hvor skal du hen? - Der, hvor jeg aldrig har været.
En dag vil du høre om den nifingrede helt.
Og hende?
Jeg tager hende med. Som du sagde, intet er umuligt.
Hvem har sagt, at man ikke kan tage sin kone med? Farvel.
Kom.
Jeg forstod, hvorfor de var et par. De fulgte begge deres hjerte.
Da jeg så dem tage af sted, fyldtes jeg af misundelse.
Jeg havde en gang samme chance. Men jeg greb den ikke.
Da de tog af sted, blæste der en sydlig vind.
De gik imod vinden. Det var den ottende måned.
Almanakken lød: "Håbets stjerne stiger. Lykken venter mod nord."
Tre år senere gik Hong Qi med på tiggerholdet.
Han blev deres leder. I sit livs efterår-
- duellerede han med Quyang Feng, og de tog hinandens liv.
Efter at Hong Qi var taget af sted, regnede det uafbrudt.
Hver gang det regner, tænker jeg på hende.
Hende, som engang elskede mig.
Måske var det tilfældigt -
- men det regnede, hver gang jeg red af sted.
Hun sagde, at det var, fordi hun var ked af det.
Hun giftede sig senere med min bror.
Samme dag, de giftede sig, forlod jeg det Hvide Kamelbjerg.
Hold op med at spørge. Jeg tager ikke med dig.
Jeg spørger en sidste gang.
- Kommer du med mig? - Nej, jeg bliver.
Nu tilhører jeg din bror.
Kun han må røre ved mig. Ingen anden mand har ret til det.
VINTEREN BLEGNER
Hvorfor stirrer du på mit tørklæde?
Det tilhører min mand. Hvorfor har du det på?
Er han død?
Jeg ville se ferskenblomster-
- så om foråret besøgte jeg den blinde krigers hjemby.
Til min store overraskelse fandt jeg ingen ferskentræer.
Der er ingen ide i at beholde den.
Først senere forstod jeg, at der aldrig havde været et ferskentræ.
"Ferskenblomster" var navnet på en kvinde.
Kvindens gråd fik mig til at indse, hvorfor Huang besøgte mig hvert år.
Han er en mærkelig mand. Han holder det for sig selv.
Er han arrogant eller genert?
Han beder aldrig om noget. Han vil bare tilfredsstilles.
Man må give ham alt.
I starten føjede jeg ham -
- men til sidst mistede jeg tålmodigheden.
Jeg har altid holdt det hemmeligt, at jeg elsker hende.
For jeg ved, at uberørt frugt smager bedst.
Hver gang hun så ømt på sin søn, tænkte hun på en anden.
Jeg misunder Quyang Feng. Jeg længes efter at blive elsket...
...men opnår kun at såre folk.
Jeg har altid troet, at I to ville holde sammen.
Hvorfor giftede du dig ikke med ham?
- Han sagde ikke, han ville have mig. - Visse ting behøver ikke blive sagt.
Jeg havde brug for at høre det, og han var for stolt til at sige det.
Han tog det for givet, at vi skulle gifte os.
Han troede aldrig, at jeg ville gifte mig med hans bror.
På min bryllupsnat bad han mig tage med ham -
- men jeg afslog det.
Hvorfor ville han kun have mig, når han ikke kunne få mig?
Derfor besluttede jeg, at han aldrig skulle få mig.
Hvis kærlighed er en konkurrence, er jeg ikke sikker på, hun vandt.
Jeg er derimod sikker på, at jeg er den evige taber.
Den kvinde fik mig til at elske ferskenblomster.
Jeg så hende hvert år, når ferskentræerne blomstrede.
Jeg besøgte Ouyang Feng, fordi hun ville vide, hvordan han havde det.
Takket være Ouyang Feng kunne jeg se hende hvert år.
Ved du, hvad der er det vigtigste i mit liv?
Naturligvis din søn.
Det troede jeg også tidligere.
Men når jeg ser, hvordan han vokser dag for dag -
- tænker jeg kun på, at han en dag vil forlade mig.
Intet betyder noget længere.
Jeg plejede at synes, at nogle ord var meget vigtige.
Når de er blevet sagt, varer de hele livet.
Men når jeg ser tilbage -
- indser jeg, at det ikke betyder noget.
Alting ændrer sig.
Jeg har altid troet, at jeg var vinderen -
- indtil jeg en dag så mig selv i spejlet.
Ansigtet, jeg så, tilhørte en taber.
Jeg har levet de bedste år af mit liv uden den, jeg elsker.
Ville det ikke være dejligt, hvis man kunne gå tilbage i tiden?
Du er hans ven.
Hvorfor har du ikke fortalt ham, at jeg er her?
Jeg lovede dig ikke at gøre det, og jeg har holdt mit løfte.
Du er alt for ærlig.
Ikke længe efter blev hun syg og sov ind.
Inden hun døde, bad hun mig aflevere en flaske vin til ham.
Hun håbede, at Ouyang Feng ville glemme hende.
Det siges, at hukommelsen er roden til menneskets problemer.
Det år begyndte jeg at miste hukommelsen.
Nu husker jeg kun en svag ømhed for ferskenblomster.
6 år efter vendte Huang tilbage til Fersken-øen og levede som eremit.
Han kaldte sig øens mester. Andre kaldte ham Østens Herre.
FORÅRET VENDER TILBAGE
Foråret spirer, og snart vågner insekterne.
Hvert år ved denne tid kommer der en ven på besøg.
Men i år kom han ikke.
Kort efter fik jeg et brev fra min hjemby.
Der stod, at min brors kone døde for to vintre siden.
Jeg vidste, at Huang ikke kom mere.
Men alligevel ventede jeg.
I to døgn sad jeg og ventede ved døren.
De skiftende skyer fik mig til at indse -
- at uanset hvor længe jeg har boet her-
- så har jeg aldrig rigtig set ørknen.
Når jeg tidligere så et bjerg, tænkte jeg på, hvad der lå bagved.
Det gør jeg ikke mere.
Skæbnen gjorde mig forældreløs. Mine forældre døde, da jeg var ung.
Min bror opfostrede mig.
Som forældreløs har jeg altid måttet klare mig selv.
Jeg lærte at afvise andre -
- før de afviste mig.
Derfor er jeg aldrig vendt hjem.
Det var ikke dårligt, men hvad har jeg at vende tilbage til?
Jeg blev født under en total solformørkelse.
Skæbnen ville, at kærligheden lå uden for min rækkevidde.
Den aften havde jeg brug for noget at drikke.
Jeg drak resten af den magiske vin.
Og fortsatte mit liv som sædvanligt.
Du ser ud til at være omkring fyrre år.
I løbet af de fyrre år -
- må du have mødt nogen, du ønsker, du aldrig havde mødt.
Måske sårede personen dig.
Måske har du overvejet at dræbe den person.
Men du turde ikke.
Det er ikke svært at dræbe nogen. Det er ikke noget problem.
Jeg har en ven, som er en dygtig kriger -
- men på det sidste har han været uheldig.
Så for en smule penge kan han dræbe den person for dig.
Overvej det.
Men gør det hurtigt.
Hvis du venter for længe...
Når jeg havde tid, kiggede jeg mod min hjemegn.
Jeg husker en kvinde der, som ventede på mig.
Den magiske vin var kun noget, hun bildte mig ind.
Jo mere man forsøger at glemme -
- jo bedre husker man.
Det siges, at hvis man ikke kan få det, man vil have -
- er det bedst ikke at glemme det.
Jeg ved ikke, hvorfor jeg har disse tilbagevendende drømme.
Kort efter forlod jeg ørknen.
Den dag, jeg rejste, lød Almanakken: "Rejsestjernen stiger."
"Ild besejrer guld. Lykken venter i vest."
Året efter vendte Ouyang Feng tilbage til sin hjemby I bjergene.
Der blev han kendt som Vestens Herre.
SLUT Tekster: Bjarne Kristensen www.sdimediagroup.com